Acest lucru a intenționat Destiny
din momentul intrării în sistemul solar.
Nava aceea
este cea mai bună șansă a noastră să ajungem acasă.
Am terminat?
Nu vom termina niciodată.
N-ar fi trebuit să-l lași pe planetă.
Crezi că eu nu știu?
Toată lumea crede că suntem în siguranță.
Ei cred că nu ne vor mai găsi.
De ce iei prizonier pe unul de-ai noștri?
Nu suntem în siguranță, nu-i așa?
- Vin! - Cine vine?
Alianța Lucian. Vine să preia Destiny.
Se va sfârși într-un singur fel
dacă așteptam.
Nu predau această navă.
Vreau să știu
cât plănuiești să ne ții închiși.
Ce trebuie să facem să ne câștigăm libertatea?
Dovediți-mi că nu sunteți o amenințare.
Mama era asistentă.
S-a înțepat într-un ac
încercând să țină un drogat în urgență.
S-a infectat cu HIV.
Fă orice trebuie
să te întorci acasă,
pentru că eu voi fi aici.
Ce s-a întâmplat?
Ai fost împușcată.
Nu mai e nicio rană la picior.
E aproape vindecată.
Cum e posibil?
Nu știu.
Bună.
Ce faci aici?
Te simți bine?
Nu știu cum am ajuns aici.
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc este că mă întinsesem să dorm.
Ești somnambulă?
O făceam mereu
când eram copil.
Tata a trebuit să pună alarmă la ușa din fața să se asi...
Ne vedem mai târziu.
Bine.
Serios.
Și nu e numai asta.
Se comportă cam ciudat de ceva vreme.
Știi despre ce vorbesc, nu?
Nu cred că îmi închipui...
Ai dreptate.
Se poartă... diferit.
E tăcută și retrasă.
Ar trebui să vorbim cu ea.
Am vorbit.
Adică am încercat, ieri.
Și?
Și nimic.
Nu era dispusă.
Era prea ocupată să scrie în jurnal.
Ține un jurnal?
E un fel de terapie pentru ea.
Tot stresul ăsta de pe navă...
Și cu rana de la picior?
Nimeni nu se vindecă așa repede.
Cum îți explici?
Eli...
Nu pot.
Trebuie să folosești pietrele.
Mama ta e bolnavă.
Ce...
E...
Nu cunosc detaliile,
doar că vor să te întorci cât mai repede...
STARGATE UNIVERSE Sezonul 2 Episodul 4
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com
Trebuie să dormi, Nic.
Nicholas...
Da, da. În curând.
Manipularea numărătorii inverse
este... cel puțin complicată.
Atât de multe variabile sunt legate.
Asta e problema, nu?
Un infinit de sisteme, fiecare mai complicat decât următorul.
Cel mai rău
e că un om încearcă să facă munca unui echipaj întreg.
Deocamdată,
trebuie să controlez doar numărătoarea inversă
și dacă ești într-adevăr nava,
de ce nu mă ajuți?
Ce speri tu să câștigi?
Controlul navei este cheia misiunii.
Dr Rush, sunt Brody.
Răspunde.
Spune.
Tocmai am ieșit din hiperspațiu.
Da, sunt conștient.
Dar nu e nicio poartă în raza noastră.
Acum ne deplasăm în stânga
și schimbăm din nou cursul.
Nu are niciun sens.
Dr Rush?
Îmi pare rău,
nu pot pleca acum.
Unde ești?
Ce faci?
Rush, terminat.
Devine ridicol.
Îmbătrânește, asta se întâmplă.
Nu-și mai ia tratamentul.
Din păcate, impulsurile au scăzut,
au ajuns sub 300.
Au deschis ușa către pneumonie.
Am reînceput terapia AVR
și tratăm cu succes pneumonia.
Impulsurile s-au stabilizat,
fizic e în curs de ameliorare,
dar dacă nu-și mai ia tratamentul...
N-o lăsați.
Bine, când se întoarce acasă...
N-o externați. Țineți-o aici.
Îi monitorizăm starea cu atenție, dar ceea ce mă îngrijorează
este că încă suferă de depresie.
Unul din psihiatrii noștri a tratat-o,
dar n-a progresat prea mult
și de aceea te-am chemat.
Aici sau acasă, ea trebuie să vrea să fie mai bine.
Nu e loc de erori acum.
Dacă impulsurile îi scad sub 200...
Da, da, știu.
SIDA.
Voi fi pe hol dacă ai nevoie de mine.
Bună.
Sunt... pilot Tracy.
Am lucrat cu fiul dvs Eli.
El e bine?
Da, e bine.
A vrut foarte mult să vină, dar armata...
îl ține cam din scurt.
Face lucruri mari,
muncește din greu.
Oricum,
a auzit că sunteți în spital.
Spune-i că sunt bine.
Dar vedeți, el... știe că nu sunteți bine.
Mi-a spus despre starea dvs.
A aflat că nu luați tratamentul
și e foarte...
... foarte îngrijorat.
Nu suficient de îngrijorat să vină în persoană.
Da, eu sunt.
Am vrut să fiu sigură.
Unde suntem?
Ce?
Tu și eu. Relația noastră.
Adică...
Dacă ne-am fi întâlnit în altă situație, departe de nava asta,
am mai fi împreună?
Desigur.
Numai că...
Totul e cam nou pentru mine.
N-am fost niciodată prea bun în... relații
și... vreau să fiu sigur că nu încurc lucrurile.
Ai fost cam tăcută în ultima vreme
și eu am început să-mi pun întrebări și să mă gândesc...
Matt...
Preferata ta.
Îmi lipsesc prăjiturile tale.
Cuptorul cu microunde muncește mult, nu?
Da. Și mâncarea la pachet.
În cea mai mare parte e la pachet.
Mă cunoști.
Lucrez nopțile, deci...
Multă pizza.
Totul e bine?
Bineînțeles.
Ești aici.
Totul e perfect.
E foarte bun.
Mergeți.
Îi eliberezi?
Nu-i putem ține încuiați pe veșnicie, sergent.
Domnule, eu am altă părere.
N-o facem necondiționat.
Ne-au dat informații.
Cu cât dau mai mult,
cu atât primesc mai mult.
Decizia e luată, sergent.
Am stabilit o escortă
pentru fiecare membru al Alianței Lucian,
deci nu sunt chiar liberi pe aici.
Mă scuzați, dle colonel?
Ați văzut-o pe Chloe?
Nu.
Am căutat-o peste tot.
A dispărut.
'Neața.
Da, așa spune ceasul.
Se pare
că e duminică.
Colonelul a decis să-i lase liberi
împreună cu ceilalți.
Vom vedea ce se întâmplă.
Nu e un început prea bun.
Ce se întâmplă aici?
Facem conversație.
Nu, nu, îți vei cere scuze.
De ce?
Cere-ți scuze!
Bine, ușurel.
Crezi că poți să-mi spui ce să fac?
De fapt, pot.
Nu încerc să...
Ce dracu...
Să nu te iei de oamenii mei.
Vorbeam cu femeia...
Vezi tu, treaba e că nu vorbești cu nimeni.
E a ta? N-am știut.
Du-l înapoi în arest...
până învăță cum să se poarte.
Îmi pare rău, n-am încercat să...
Cu cât vorbești mai mult,
cu atât vei sta mai mult închis.
Ești bine?
Chloe a dispărut.
Colonelul vrea să formăm echipe și s-o căutăm.
Muncești până la epuizare.
Mai e mult de muncă.
Lipsa de somn duce la neglijență.
Nu trebuie să-ți reamintesc
de cele două vieți care s-au pierdut.
Colonele...
Știu. Îmi pare rău.
Comportamentul meu... inacceptabil.
Da, a fost.
Știu că e important să mă încadrez...
să mă înțeleg cu oamenii tăi
și pot s-o fac, promit.
Am avut o învoială.
Noi îți dăm informații, tu ne dai libertate,
iar eu intenționez să-mi îndeplinesc partea.
Poți avea încredere în mine.
Chloe...
Chloe.
Ce faci aici?
Locotenent Scott...
Am găsit-o.
Recepționat.
Ce cauți?
Cheile mele.
Nu-ți găsești cheile.
Am crezut că sunt în geantă, dar...
Doamnelor și domnilor, ăsta e un început.
Niciodată n-ai rătăcit nimic
de când îmi aminte...
Ai de gând să mă ajuți să le găsesc
sau nu?
Îmi pare rău.
Sunt în întârziere.
Și nu-mi găsesc...
Ieri am adus cumpărăturile.
Idioată.
- E în regulă. - Nu, nu e.
Pentru că ar fi putut intra cineva să ne ia toate lucrurile...
Sharon, Sharon.
Mă întorc într-o oră, poate două.
Te sun dacă se schimbă ceva.
'Neața.
Aveți chef de companie?
Sigur.
Arătați mai bine.
Doctorul spune
că veți ieși de aici curând.
De ce nu mă sună?
Au trecut câteva luni. Nimic.
Nu e genul lui.
Bine.
Care e filmul dvs favorit?
Ce?
Mergeți pe mâna mea de data asta.
Filmul favorit.
"Grease".
Nu, mai e unul.
"Sound of music"?
Nu, care...
Care e filmul științifico-fantastic favorit?
Nu sunt fan a...
E.T.
Așa e?
Ăsta e preferatul.
Da.
Ador filmul ăla.
L-ați închiriat
și i l-ați arătat când era copil.
Vă întrebați dacă există extratereștri,
dacă e posibil zborul în navete spațiale
pe alte planete,
în alte sisteme solare.
Ce legătură are asta cu...
Este... posibil.
Nu doar în alte sisteme solare.
În alte galaxii.
Guvernul are un program,
programul Stargate.
Și ceea ce este Stargate...
e ca un portal.
Ne permite să trecem prin el
și să călătorim distanțe mari în spațiu,
jumătate de univers
în unele cazuri...
De ce îmi spui astea?
Pentru că eu sunt Eli.
Sunt pe o navă, departe, foarte departe.
Dar conștiința mea e în trupul acestei persoane.
În realitate, sunt eu, mamă.
Eu sunt fiul tău.
Nu-ți amintești
să te fi dus în depozit?
Nu.
Am adormit în apartamentul meu.
Apoi îmi amintesc că vorbeam cu lt. James.
Nu e prima oară când se întâmplă așa ceva, nu?
Se pare că... îmi pierd cunoștința din când în când.
Extratereștrii au folosit pietrele de comunicare
să preia controlul lt. James.
Pentru că am uitat să le resetăm.
Am fost în laboratorul de comunicații.
Pietrele sunt curate.
Nu pare să fie nimic în neregulă cu tine pe plan fizic, din ce-mi dau seama.
Am nevoie de EEG și tomografie
să aprofundez mai mult.
Aș vrea s-o țin peste noapte pentru observație.
Bună idee.
... și odată ce piatra e la locul ei
și dispozitivul e deschis,
poți să schimbi conștiința
cu persoana de la celălalt capăt.
Intri în corpul lui,
el intră într-al tău și...
... și tu nu mă crezi.
Nu înțeleg.
Știu.
Știu că e ciudat.
Unde e Eli?
E pe o navă, pe Destiny,
în partea cealaltă a universului.
Când se întoarce acasă?
Nu știu, e un drum foarte, foarte lung...
Milioane de ani lumină de Pământ.
Cum a ajuns acolo?
Cu Stargate, mamă!
Bine, mamă...
Nu-mi mai spune așa.
Nu ești fiul meu.
În ziua în care a plecat tata...
era 14.
Am fugit în camera mea plângând.
Tu ai venit
și mi-ai spus că trebuie să fiu puternic pentru tine.
Ai zis că eu trebuie să fiu bărbatul care n-a fost el.
Îți amintești?
Cum aș putea să știu asta dacă n-aș fi Eli?
El ar fi putut să-ți spună.
Cum e posibil să-mi spună
fiecare flecușteț despre...
Lasă-mă în pace!
Te rog, mamă. Sunt chiar eu.
- Soră, soră! - Știu că sunt multe de suportat. Mamă...
Soră!
Te rog să pleci.
Ce este? Antic?
Așa ceva.
Acele simboluri îmi păreau familiare,
apoi mi-am amintit unde le-am văzut.
Când s-a prăbușit nava extraterestră.
Unele le înțeleg,
dar cea mai mare parte e mult prea avansată.
Trebuie să-i fi făcut ceva,
să-i fi plantat ceva în creier.
Ai spus că n-avea niciun dispozitiv de urmărire în ea.
Nu, nu avea,
de care să fi știut eu.
S-ar putea să se întâmple ceva cu Chloe
la nivel celular,
un fel de mutație genetică
ce o schimbă gradat.
În ce?
Crezi că se schimbă într-unul din ei?
O vreau în carantină.
Stai, nu știm cu siguranță
dacă asta se întâmplă aici.
Nu o putem încuia pur și simplu.
Până când aflăm ce se întâmplă cu ea,
nu pot risca
s-o las să umble liber pe această navă, nu-i așa?
S-ar putea să merite riscul.
Dacă îi putem monitoriza comportamentul,
frecvența amneziilor,
unde se duce, ce face,
s-ar putea să câștigăm mai multă înțelegere
despre ce se întâmplă de fapt.
Cu siguranță e mai repede decât s-o izolăm într-o cameră.
Nu va fi lăsată singură,
niciodată.
Da, dle.
Mulțumesc că ai venit.
Nu aveam pe cine chema.
Ce... ce-ți face mama?
Fizic, e bine.
Pneumonia i se vindecă,
numărul de celule T este stabil
acum că au reînceput terapia,
dar ea...
Am fost îngrijorat
că ar putea renunța
dacă mi se întâmplă ceva și acum, ea este...
Nu ți s-a întâmplat nimic.
Nici măcar nu știe că sunt eu.
Am încercat să-i spun,
dar... în ceea ce o privește,
armata i-a luat fiul,
nu i-au spus măcar unde este
sau nu l-au lăsat să vorbească cu ea.
Și eu aș fi renunțat.
Eli,
nimeni nu renunță.
Știi, fie că te crede sau nu,
trebuie să-și ia medicamentele
și trebuie s-o faci să înțeleagă asta.
Nu mă pot apropia de camera interfață...
sau să folosesc pietrele pentru a-mi vizita mama.
E numai temporar.
Numai până ne dăm seama ce se întâmplă aici.
Locotenente.
E vremea schimbului. Preiau eu de aici.
E în regulă. Nu mă supăr...
Ordinele colonelului, din păcate.
Promit să n-o scap din vedere.
În regulă.
Bine.
O să te văd mai târziu.
Vino cu mine.
Ce e asta?
Un loc pentru studiu.
Probleme de rezolvat.
Astea ți se par familiare?
Nu te grăbi.
Uită-te cu atenție.
Aranjai?
Da. Frumoase locuri.
Intră.
Străvechii s-au gândit probabil că vor sta aici o vreme
și își puteau permite câteva măsuri de confort.
Cât timp
vor marca împreună cu noi?
Atâta timp cât le veți da un motiv s-o facă.
Unul din oamenii tăi, Simeon.
Da, știu. Am auzit.
Și îmi pare rău.
Nu e persoana cea mai diplomată
din grupul nostru.
Cultura lumii sale a fost mai dură decât a majorității.
Colonelul Young a decis să-l elibereze,
dar dacă deviază din nou...
O să vorbesc cu el.
Încercăm să facem asta să meargă.
El trebuie să încerce mai mult.
Iată-te.
Te-am căutat peste tot.
Nu ai răspuns la radio,
așa că m-am gândit...
Scuze. Am pierdut măsura timpului.
E a ta.
Te simți bine?
Da. Bine.
Ce făceați?
A vrut să mă uit la niște ecuații,
să vadă dacă le-am înțeles.
Și le-ai înțeles?
Nu știu.
Scuze de întârziere.
Numai că Eli, știi,
când ajunge să vorbească...
Ce face mama sa?
Bine, fizic.
E doar afectată emoțional.
Totul începe să-și ia plata.
Te simți bine?
Ai cina în cuptor.
Ai gătit?
O încercare.
Arată bine.
Faimoasele ultime cuvinte.
Deci... cum a fost ziua ta?
Lungă.
Obositoare.
Obișnuită.
O să aduc alta.
Lasă-ne un minut.
Înapoi înăuntru.
N-o să te las să strici asta pentru noi.
Doar am vorbit cu femeia.
Vrei să ne închidă pe toți pentru totdeauna?
Ce mai contează?
Mai curând sau mai târziu își vor da seama
că "informațiile" cu care îi îndopăm
sunt oricum doar o grămadă de minciuni.
Informațiile pe care le dai tu.
Ce tot spui?
Am crezut că le dăm cu toții
aceleași informații eronate...
Cooperăm cu ei.
Toți.
Trebuie să găsim o cale
să ne înțelegem cu oamenii ăștia.
Dacă vrei să joc jocul, îl voi juca,
dar nu-mi asum...
Nu juca niciun joc.
Nu juca niciun joc!
Ține-ți gura închisă.
La naiba.
Din nou asta? Nicio poartă.
Modifică cursul.
Pariem rația pe o zi că nu răspunde.
Dr Rush, sunt Brody. Răspunde.
Dr Rush, răspunde te rog.
Îmi ești datoare.
N-am fost de acord cu asta.
Nu cred că e din cauza stricăciunilor de la pulsar.
Trebuie să fie un model în intervalele de salt,
indiferent de frecvența pe care sunt.
Sunt deasemenea schimbări în cursul navei
odată ce ieșim din hiperspațiu.
Pare deasemenea coincidență
că de câte ori se întâmplă asta,
nu părem că putem da de Rush.
El face asta? Cum?
În afară de spargerea codului principal?
Nu știu.
Gândește-te.
Da, l-am putea folosi pe Eli pentru asta.
Eli nu e aici pe moment.
Poți să-l aduci înapoi.
Trebuie să fie acolo unde este acum.
Așa că vreau să-ți dai seama.
De ce ai radioul oprit?
Scuze, dormeam în camera mea.
Greșit.
Nu ai răspuns la apel,
așa că l-am trimis pe caporalul Barnes în camera ta.
Unde ai fost?
Bine, deci... ce se întâmplă? Care-i problema?
Încerc să-mi dau seama ce se întâmplă cu Destiny.
Unde dracu ai fost?
Ce-i asta?
Vin aici să gândesc.
Și scrii pe pereți?
Lucrez la problemele ce ne-au încurcat
de când am pus piciorul pe navă, dle Brody.
Asta a fost frustrantă în mod deosebit
și totuși Chloe,
a rezolvat-o într-un minut.
Indiferent de influența extraterestră sub care se află,
studiază această navă.
Crezi că ea a deturnat sistemul navei
în timpul uneia din amneziile ei?
Ceva ce putea pune în mișcare
cu zile, poate săptămâni înainte.
Secțiunea asta e limita.
Mai devreme nu era.
Acum este.
De ce?
Înapoi în camerele voastre.
O să continui să faci asta, nu-i așa?
Să mă presezi,
să mă pui să fac ceva
ca să mă poți închide la loc.
Înapoi în camera ta.
Vorbești dur, ești înarmat,
ai oamenii tăi să te acopere.
E adevărat.
Liber.
Ce spuneai?
Te simți bine?
Anunță-mă
și-ți vom da tot ce-ți trebuie.
Colonelul face asta din precauție.
Ce cred ei că mi se întâmplă?
Încă nu știu.
Simt de parcă aș aluneca,
puțin câte puțin.
Nu.
Nu...
O să înțelegem asta.
O să o rezolvăm. Promit.
Nu poți dormi?
Mă uit la tine și... știu că ești tu,
dar totuși...
Mi-e dor... de chipul tău...
De vocea ta.
E greu.
Probabil e mai rău pentru tine decât e pentru mine.
Situația asta...
E atât de ușor să pierzi speranța.
Am văzut-o la alții,
dar ce mă menține sănătoasă,
sunt aceste câteva momente când suntem împreună.
Să pot veni acasă să te văd și...
să te îmbrățișez,
chiar dacă e pentru o zi sau un minut...
Asta... e ceea ce mă face să continuu.
Voi fi bine.
Știu.
Știu...
Apare acum...
Acolo.
Stă acolo tot timpul?
Da. În cea de mai devreme,
scrie în jurnalul ei.
Dar în majoritatea timpului stă sau e culcată,
zgâindu-se la pereți.
Încă nu pot detecta
vreo schimbare fizică la ea.
Fără echipamentul adecvat,
nu știu ce altceva pot face.
Colonele, știu că faci asta
doar ca să o ții departe de ceilalți,
dar carantina nu e o soluție pe termen lung.
Știu.
Soră?
Așteaptă, nu.
Te rog... ascultă
și apoi voi pleca.
Promit.
Indiferent dacă mă crezi sau nu,
fapt e că sunt îngrijorat.
Eli e îngrijorat.
Nu te pot lăsa așa aici.
El era tot ce aveam.
Pentru el mă sculam dimineața.
Nu mi-am dat seama complet până când a plecat...
Spune-mi...
îl voi mai revedea?
Nu știu.
Nu o pot lăsa așa.
Nu mă pot întoarce pe nava aia.
Dacă o părăsesc, va...
Eli, Eli, ascultă-mă.
Indiferent ce se întâmplă, vei trece de asta.
Poate ai putea vorbi cu ea.
Altcineva din programul Stargate.
Poate atunci
mă va crede.
Am o idee mai bună.
O să te sun imediat.
Știu că e dincolo de nivelul ei de siguranță.
Va trebui să faci o excepție.
A deschis al nouălea ivăr.
Este posibil
să fie cea mai importantă persoană din echipajul ăsta.
Avem nevoie de el sănătos emoțional,
concentrat.
Știi ceva, nu te rog.
Îți spun să faci asta.
Dnă Wallace, bun venit pe Destiny.
Bună, mamă.
Da, sunt adevărat.
Eli...
Vino aici.
Vreau să-ți arăt ceva.
Cealaltă parte a universului, mamă.
Destul de tare, nu-i așa?
Da...
Știu.
Prima dată și eu am rămas fără cuvinte,
dacă poți crede asta.
E o navă uimitoare.
Încă încercăm să ne dăm seama...
Să înțelegem dacă e vreo cale prin care ne putem întoarce acasă.
Nu voi înceta să încerc.
Promit.
Vom fi bine, mamă,
tu și cu mine.
Sunt așa de mândră de tine.
Da, i-a zdruncinat mintea, nu-i așa?
Da.
Părăsește mâine spitalul.
Mulțumesc că ai lăsat-o să vină aici.
Și nu-ți face griji,
știe că se întâmplă doar o dată.
Nu o să ceară să vină aici în fiecare săptămână.
Oricum...
îți sunt dator.
Îi ești dator lui Wray.
Ea e cea care a făcut asta.
Colonele Youg, răspunde.
Da, vorbește.
Cred că am o soluție pentru starea lui Chloe.
Păi, să auzim.
Interfața neurală.
Scaunul?
Cred că o poate vindeca.
Uite, e relativ simplu.
Din câte am aflat până acum,
cred că scaunul
nu va permite la ceva neuman să interfereze cu el.
Are sisteme de siguranță în el
ce ar distruge orice formă de viață extraterestră
ce încearcă să-l folosească.
Deci scaunul va ucide orice chestiune potențial extraterestră din ea,
în timp ce va lăsa partea umană a ei neafectată.
Exact.
"Crezi, " înseamnă că nu ești sigur?
Nu, nu pot fi absolut sigur...
E prea periculos.
Uite, am făcut îmbunătățiri
în programul pe care l-am dezvoltat
când am folosit scaunul.
O vor apăra să nu fie rănită.
Acum pot opri legătura din exterior oricând.
N-ar trebui să stea în el mult timp,
câteva secunde, cel mult.
Dacă nu poți fi sigur 100 %, nu cred...
E cea mai bună opțiune cu care a venit cineva.
Singura opțiune.
Colonele, nu o poți forța să facă asta.
Atunci, am s-o întreb.
Ești sigură că ești de acord cu asta?
Da, sunt bine.
E în regulă.
Scaunul nu se va activa
până când nu voi introduce comanda adecvată.
Suntem gata.
Bine.
Dă-i drumul.
Respiră și pulsul e stabil.
- A mers? - Cred că da.
Dar vom afla în curând, nu-i așa?
Am vrut să-ți mulțumesc
că ai tras sforile
ca mama să vină aici.
Știu că e ceva
ce... multă lume de aici
ar dori.
Acum te crede?
Da.
Da, mă crede.
Îi dau drumul azi din spital.
Oricum...
a fost grozav să fii acolo
ca să-i vorbești.
Cineva care știe prin ce trecem...
Vom fi cu ochii pe ea,
24 din 24 de ore, 7 zile.
- Te simți bine? - Da.
- Pot să-ți aduc ceva? - Nu, sunt bine.
Vreau doar să mă întind puțin.
Sunt bine, Matt.
Dnă Wallace?
Da.
Sunt Sharon Walker.
Fiul dvs, Eli, a sugerat...
Da.
Bună.
Trebuie să vorbim.
Nu sunt vindecată, nu-i așa?
Nu.
Chiar crezi că ea te poate ajuta?
Da, cred.
Dacă ține la libertatea ei,
ne va face jocul fără să spună cuiva.
Vreau ca ea să fie așa.
De acum, oricum.
Dar poți avea încredere în ea?
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comnetarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com